Іскри полум'я!
Вибухи знищення!
Нарешті ми за кілька кроків від цілковитого повалення всіх поні.
Але нам ще дечого одного бракує.
Звідки в тебе… Я можу все пояснити.
Добре, що я знайшла твоє фото, я помітила тут дещо важливе.
Їхні відзнаки.
Ось магія, що дає силу їхнім дурнуватим веселицям.
Це наш шанс подолати їх.
Украдемо їхні відзнаки — станемо не просто сильними, а всесильними!
Однак я забігаю наперед.
Спершу мені треба стати сильнішою.
Тоді я накладу закляття перетворення, аби захопити ті відзнаки!
А тоді…
запишуся на очищення горла.
А після цього, Місті…
Як-то кажуть: «Решту побачимо».
Але чи справді слід красти їхні відзнаки?
Вони такі чудові поні.
Чудові поні?
Тільки не кажи, що тобі було весело з ними.
Ні! Ані крихти! Я і далі така ж зла, як завжди!
Вони зробили комплімент моїй гриві, а я їхнім — ні!
Це добре. Бо тепер, коли в нас є драконожар,
шляху назад немає.
Я якраз про це хотіла тобі сказати.
Я, теє-то, мабуть, не дістала його. Знову.
Опалін, ти сприймаєш це напрочуд добре.
Напрочуд добре?
Я робила вдих, аби накричати на тебе!
Ти…
Бачиш, що ти зі мною наробила?
Це провал, гідний найгіршого покарання, яке я коли-небудь призначала.
Гей, пусти, хай летить
Нехай сяє й блищить
Відзнаку ми лишімо
Без спину все летімо
Щоб лет наш Кращим, кращим й кращим лиш ставав
Гей!
Усюди поні, де не глянь
Де бринить небесна даль
Знайди свою іскру, виблискуй і сяй
Себе прояви й нам розкажи
Чесне понське — завжди
Гей, поні, уперед
Єднаймося й риньмо у вільний лет
MY LITTLE PONY: ЗАЛИШ СВОЮ ВІДЗНАКУ
То я не тільки, виявляється, не маю драконожару,
а ще й змарнувала всю магію, представляючи свій суперплан?
Маю чекати, поки моя сила відновиться.
Нагадати, чому це так важливо?
Коли я росла на Скіросі,
вони були «золотими поні». Улюбленцями.
Усі поні обожнювали їх, але я бачила їх наскрізь — по вчинках.
Вони думали, що вони такі круті через сонце й місяць, розумієш?
Сміхота. Я мала дещо краще. Я була вогняним Алікорном.
Сильною, потужною!
І тому я мусила довести, що мене не можна недооцінювати.
Вони збагнуть, що я не та, з кого можна глумитися.
Що я набагато важливіша!
Я сповню свій головний обов'язок.
Опалін, ти зробиш це! Вибач, що підвела.
-Я більше так не робитиму. -Знаю.
У тебе не буде на це шансу.
Я зараз використаю свою останню магію, аби ти точно подумала над своїм провалом.
Відтепер сидітимеш під домашнім арештом.
Прекрасно.
Мені так кортіло вибратися з лігва.
Дякую, поньство!
Великий день у Мустанговій Бухті, який ми запам'ятаємо назавжди.
День, коли ми всі зібралися разом і скажемо…
Ті ж слова, що й на минулім урочистім відкритті.
Гіче! Може, згортаємося? Або
перерізаємо?
Ця будівля прийматиме всіх!
Ласкаво прошу до студії «Кентерлав»! Я все.
Куди вони йдуть? Це ж для всіх!
-Може, натхнення не приходить швидко. -Може, ти їх трохи заплутав?
Може, не вимкнули духовок?
-Усі? -Маєш рацію, надто надумано.
Може, мікрохвильовок.
Чи, може, їм потрібен приклад, як використовувати цю студію.
Шоу з показом її можливостей.
Чудова ідея, Санні!
Бачу двох головних акторів.
Ви з Гічем вестимете кулінарне шоу з приготування смузі!
Що? Ні, Піп, дякую. Я не мала на увазі себе.
Спершу треба назвати це шоу.
Дякую. Сподівався, ми накидаємо ідей…
Придумала! Шоу з Гічем зватиметься
«Санні — напівсмажені яйця»!
Два незапам'ятних друга дарують рецепти
смачної їжі та дружби!
Крутезна концепція.
Я щось не дуже в центрі уваги.
Отакої, швидко.
-Нервуєш? -Страшно!
-Ні. -Не треба.
Я навчу вас усього: як усміхатися й стояти
або, коли не можете, усмівитися й сидіти.
-«Усмівитися»? -Радісно дивитися!
Спробуй!
Або спробуй просто стояти на місці, тоді в тебе не буде знервованого вигляду.
У кого, у мене? Я майстриня зі смузі!
Це як горішки лускати.
Вибач! Може, Санні вестиме шоу сама.
Пам'ятаєш, як я тупив у ятці зі смузі?
-І це там не було глядачів. -Гіче, у тебе шикарно все вийде.
Уяви, що це промова шерифа, і роби все, як я.
Ой.
«Найгірше покарання».
Нічого. Я виберуся звідси!
Якби в мене була відзнака, я б використала силу єдинорога.
Правда?
Краще, ніж нічого.
Уже десь близько.
Сиділа, складала плани й тепер я геть не у формі!
Треба сказати Місті створити вдома спортзал.
Нема драконожару?
Не проблема.
Я знайду той артефакт, який ще краще використає його сили.
Цей план має великі шанси знищити всю магію поні в Еквестрії назавжди,
але, як кажуть нинішні молодиці, НМП.
Не моя проблема!
Опалін думає, у неї велика сила й магія.
Але куди їй до мене?
До речі, про магію. Подивімося, що там роблять ті поні.
Три, два, один.
Ми в етері!
Це «Санні — напівсмажені яйця»! Мовимо з Гічем наживо зі студії «Кентерлав».
Ми розповімо, як готувати смачну їжу вдома! Так, Гіче?
Ага, саме так.
Сьогодні ми готуватимемо смаколики з банануш!
Пам'ятаєш, про що ми говорили? Роби, як я!
Візьміть стільки нарізаних банануш, аби розвеселити собі ранок!
Це жменя чи дві? У рецепті пише…
-Додайте скільки завгодно льоду. -Скільки?
Улийте секретний складник, заплющте очі.
-Тобто це сюрприз, особливо для вас! -Що?
-Наріжте улюблені фрукти! -Санні, повільніше!
Не заплющуй очей при роботі з блендером!
Санні, стережись!
Овва.
Гіче! Бананушевий сік бризнув мені в око!
Санні, дуже перепрошую…
Зберіться вже!
Продовжуйте, супер!
Нічого страшного.
Падіння — це частина рецепта.
Ти не посмієш.
Якщо вони там, отже, вони не звертають уваги на Спаркі,
і я можу добути драконожар!
Й Опалін повірить, що я вірна їй.
Якщо мене помітять.
Буде круто!
Або це може бути й не так просто.
Камінь Дракона! Як я його й запам'ятала.
Повернення магії почало активувати його, як я й сподівалася.
Щойно я доповню його драконожаром,
його вже буде не зупинити. Як і мене.
Знайшов їжу на підлозі? Гам!
Спаркі, не їж з підлоги!
Ми їх утрачаємо. Зміна курсу!
А тепер рецепт із загадковими складниками!
Переможець стане королем кухні!
Чи, може, Санні наосліп даватиме Гічу вказівки, як готувати? Супер!
Що?
Не думаю, що це хороша ідея.
Я починаю звикати до ролі ведучого, і, гадаю, це чудова ідея!
Хочеш посидіти збоку — проведу цю частину сам.
-Це шоу «Санні — напівсмажені яйця». -Скоро це буде шоу «Гаплик»!
Треба повернути магію. І зробити це швидко!
Ой.
З поверненням у «Напівсмажені яйця»! Мій колега Гіч приготує печиво
з корицею та родзинками.
Він готуватиме наосліп, а я даватиму йому вказівки?
Знаєте що? Я не можу.
-Санні? Що ти робиш? -Ми не вестимемо кулінарного шоу.
Глянь довкола й на нас. Звідки взявся цей безлад?
Відколи ми почали ганятися за лайками, я геть забула про найважливіше.
Знаєте, що я люблю в кухні й що б хотіла бачити в цім шоу?
Спосіб звільнитися від очікувань!
Кулінарія чудово витягує з багна.
Наприклад, якщо ти заблукав чи застряг.
Особливо, якщо застряг, бо хтось силоміць утримує й каже робити те,
що ти вважаєш неправильним!
Може, це було трохи надто драматично.
Однак якщо ви проходите через таке, кулінарія — чудовий спосіб повернути силу.
Годі робити те, чого не хочеш, але робиш, аби догодити. І будь собою!
Тому кажу всім, хто нас дивиться: час почати вірити в себе.
Усе: ваша страва, десерт чи смаколик із банануш —
чи дотримуєтесь ви рецепту, чи імпровізуєте —
може бути смачним і унікальним. Як і ви.
Санні, стривай! Ні!
Леле…
Хіба що це кислі складники, які колега кинув у вас раніше.
Вона… Вона має рацію.
Останнім часом я провалювала завдання Опалін, бо я…
Я не хочу досягати успіху.
Я не хочу відбирати силу в цих поні.
Я так намагаюся догодити їй, виконувати її накази,
що ніколи не питаю себе, чого хочу я.
Я ані разу
не думала вірити в себе.
Мені треба знайти вихід!
Як набридло дертися!
Чому кожен магічний предмет має хитко нависати
на пагорбі з купою перепон?
Слухайте сюди! Тримайте їх на відстані простягнутого копита.
Опалін бреше ще від нашого знайомства.
Я запідозрила щось, виявивши, що в земляних поні нема лазерних очей.
Вони завжди ставилися до мене з добротою.
Добротою, на яку я заслуговую.
Та чи справді це правильний крок, мадам Таффітейл?
Я не знаю іншого життя.
Але, може, це ще одна причина, аби вирватися й пізнати його.
Рекламу знято!
Коли повернемося, може, таки приготуєте щось?
Гіче, нам потрібно поговорити.
Я лиш хотіла бути гарною кухаркою й натхненницею.
Та все вийшло з-під контролю.
Через промову про те, що слід бути собою, я збагнула, що й ти маєш бути собою.
Ти нервував.
А я, замість заохотити тебе робити все по-твоєму, утягнула нас у хаос.
-Вибач. Пробачиш мені? -Санні, я шокований.
Я вже попросила вибачення, Гіче. Не ятри рану.
Ні. Пробачати? Санні, це був прекрасний день!
Авжеж, я не навчився готувати в майстрині, як, певно, і жоден глядач.
Але було весело!
Згадав, як ми малими грали на кухні бабці Фіґґі. Це були епічні битви їжею!
-Пам'ятаєш? -Як я можу забути?
До того ж ти чудова кухарка
й натхненниця! Ти надихнула мене подолати страх сцени. Битва помогла.
Створімо компромісне шоу, яке подобатиметься нам обом.
І підкреслить наші сильні сторони!
Опалін, ти впевнена? Хочеш схопити найсильніший кристал в Еквестрії
заради власного егоїзму?
Гарний жарт.
Чому я така дотепна, коли довкола нікого?
Магіє, хапай його!
Я повернуся.
І ще дещо!
Інші єдинороги не обманюють мене,
хоча одного разу Іззі зав’язала мені очі й змусила бити якусь «піняту».
Я геть заплуталася.
Так, думай. Зосередьмося на фактах.
Опалін брехала мені, і в мене досі нема відзнаки.
Можливо, ніколи й не буде.
Гаразд, тоді все вирішено! Нарешті я покину Опалін назавжди.
Лишилося з'ясувати як.
Три, два, один,
ми повернулися!
Вітаю в «Напівсмажених яйцях»! Я Санні.
Я Гіч.
Ми нарешті розкажемо вам рецепт смаколиків з бананушами.
Я вже казала брати стільки нарізаних банануш,
аби розвеселити собі ранок.
Але, якщо конкретно, то півтори склянки.
Минулого разу я кидав фрукти, бо роздратувався.
Я мав бути терпеливішим і ставити чіткі питання.
Народ! Перегляди різко падають.
Глядачам не цікаво, коли ви ладнаєте. Що робити?
Нічого. Оце і є «Напівсмажені яйця».
Глядачів не так багато, як коли вони збивали вершки…
Але так солодше. Простіше!
Як і мало бути із самого початку.
Просто смакота.
Дякую всім, хто дивився нас!
І ще одне наостанок.
Це перший й останній випуск «Напівсмажених яєць».
Дякую, що завітали до нас. Усяке нині було…
Ми ще тижнями відмиватимемо банануші.
Та, сподіваємося, ми надихнули всіх прийти у студію «Кентерлав» і розважатися.
Знято!
Це було шикарно!
І дуже повчально.
Чудово вирулили ситуацію, поньство!
Ви точно не хочете на біс? У мене є чудові ідеї щодо мерчу.
Може, пофарбуємо сорочки, ніби це плями від банануш?
Завмріть! Підписалися всі в Мустанговій Бухті!
Схоже, студія заброньована на наступні пів року.
І дуже добре. Ви й так би не перевершили цього випуску.
Відтепер я сама ухвалюватиму рішення!
Відтепер я сама заводитиму собі друзів!
Відтепер я…
приховуватиму від Опалін, що я це сказала.
Ну ж бо! Цей регіт був моєю найкращою рисою!
Це брехня, кожна моя риса — найкраща.
Місті.
Щось змінилося.
За цих пів дня я стала ще чарівнішою!
Сподіваюся, ти подумала над своїм провалом.
Подумала й думатиму ще.
Тобто я більше тебе не підводитиму.
Добре. Спокійно. Не плюйся, коли лижеш чоботи.
Місті, золотце.
Ти ж знаєш, що я така сувора, бо вірю в тебе?
Я виразно бачу юну поні, якою я колись була.
Сильну, рішучу, на яку чекає велична доля.
Але вона не приходить легко. Ти ж розумієш, правда?
Так.
Добре.
Дякую, Опалін!
Тепер я вільна!
Ух! Як гарно бути вільною!
Я теж була зайнятою.
Дуже зайнятою.
Я знайшла, де він.
Він прекрасний.
Бездоганний! Але він застряг.
Гарно виспися, бо завтра вранці ми помчимо галопом.
Але перш ніж візьмемося за це…
Що лиш забажаєш!
Може, розкажеш мені, що це таке?
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба