Лише хвилинка до чергової новини від принцеси Піп!
Цікаво, що вона зробить.
Велике оголошення? Пісню? Велике оголошення про пісню?
Низький заряд батареї? Ні. Де моя зарядка?
Готові? «Електрік Блу» та Піп Петалс…
Спільний стрім. Знову разом!
Привіт, поньст…
Привіт…
Це якийсь мистецький перформанс?
Якщо так, це геніально!
Якщо ні, я досить розчарована.
Так! Якщо її нова пісня — це кашель і тиша, у мене є зауваги.
Технічні труднощі. Перенесу виступ на вечір.
Слідкуйте за новинами й дякую за…
Ми дивилися стрім!
Так, я просто обожнюю «Електрік Блу»!
Вони найкращі у світі музиканти!
Але ми чекали й на тебе. Що сталося?
Я в нормі.
Чесно! Здається, я просто з'їла недобре яблуко.
О ні.
Ти хвора!
Попереджую: їй буде потрібен догляд.
Ні, я не хвора! Я…
Усе добре. Дозволь помогти. Ти мусиш відпочити.
Чесно, я в нормі.
У мене, мабуть, алергія на співпрацю з крутезними гуртами.
Гаразд. Мабуть, я хвора.
Але як же «Електрік Блу»?
Мусять почекати. Підлікуємо тебе.
Але…
Гаразд, добре.
Але я візьму його.
Що? Це мій щасливий мікрофон.
Я лише трішечки буду співати…
Ні. Відпочинок від вокалу.
Відпусти, хай летить
Нехай сяє й блищить
Відзнаку ми лишімо
Без спину все летімо
Щоб лет наш Кращим, кращим й кращим лиш ставав
Гей!
Усюди поні, де не глянь
Де бринить небесна даль
Знайди свою іскру, виблискуй і сяй
Себе прояви й нам розкажи
Чесне понське — завжди
Гей, поні, уперед
Єднаймося й риньмо у вільний лет
MY LITTLE PONY: ЗАЛИШ СВОЮ ВІДЗНАКУ
Як моя пацієнточка?
Бути хворою — це найгірше почуття у світі!
-Хочу почуватися нормально. -Будь твердою.
Ми всі хворіємо. Це життя.
Так, мабуть.
Бідолаха. Вибач, що гримаю. Це діє на мене, але не на тебе.
Злитимешся на мене, поки мені не стане краще?
Ні. Я створила резервний план одужання.
-Диво-ліки? -Типу.
Що це?
Утеча від твоєї гидкої застуди та вихід в інший світ!
-Це те, про що я думаю? -Так, мої улюблені книги.
Кожен том найкрутішої серії фентезі —
«Хроніки Шевалії»!
Зокрема й розширений усесвіт, офіційні канонічні пригодницькі новели й
Офіційна Шевалопедія.
Усі терміни, класифікація всіх істот
і мапа, щоб орієнтуватися в цім дивовижнім мегавсесвіті!
Так, багацько їх.
Дякую, Зіп, але скільки б я мала хворіти, по-твоєму?
Чи два дні, чи два місяці — завжди є час потрапити в Шевалію!
Я люблю читати. Та сподіватимемося, що це лиш на два дні.
Я не витримаю цілих два місяці!
Насолоджуйся! Скажи, коли дочитаєш до Дерева Фортуніки.
Спокійно, це не спойлер.
Ой, коли кажу, що це не спойлер, це мов спойлер. Ойой. Побачиш!
Салют! Як почувається моя подруга?
Санні! Бувало й краще.
Хоча це лише невеличка застуда. Я швидко одужаю!
-У мене стільки планів! -Я знаю, як це, але спробуй розслабитися.
Я можу щось зробити? Їжу, яку ти любиш, коли хворієш? Домашні ліки?
Ні, не пригадую нічого.
Узагалі-то, є дещо.
Коли я хворіла, мама готувала мені один чудовий суп.
Просто диво!
Ні слова більше. Берусь! Хапаюсь! Мчу!
Тобто я приготую. Що було в цьому супі?
Там були…
Я не пам'ятаю. Це був просто отакий суп.
Смачний. Найсмачніший, як теплі обійми для смакових рецепторів.
Мені краще вже від слів про нього. Дякую, Санні.
Теплі обійми для смакових рецепторів.
Гаразд. Іду готувати.
Без поняття, як приготувати цей суп,
але це мене ще ніколи не зупиняло.
-Він буде, Гіче! -Хто?
Суп!
Овва.
Привіт, звірята! Що діється?
Ну, ми подумали, що тобі тут нудно буде наодинці, тому…
-Я не була наодинці. -Ми зі звірятами підбадьоримо тебе!
Це так мило. Ніщо так не підбадьорило б, як погуляти в цей прекрасний день.
Гей! Хіба прогулянки цікавіші, ніж цікаві факти про природу?
Мабуть, ні.
І тому їх називають — скажімо разом — сосновими шишками!
Отакої.
Дякую, що заскочили.
Але настав час діяти цілющому копитку Іззі!
Іззі! Іззі! Іззі!
Нічого, Піп, у нас є ще повно фактів про природу.
Ми вернемося.
Золота моя Піп! Щойно я звершу свою магію,
ти знову станеш бадьорою, блискучою й співучою!
Гаразд, Іззі, але…
Мої кристали нагадали мені про найкращу чайну настоянку від твого грипу!
Ось він, мій лікувальний чай,
що гарантовано вилікує твоє горло та все інше!
Овва, я була скептичною, проте це смакота.
Красно дякую.
Це магічні ліки?
Я відчуваю, як він діє!
Ну, може, і ні.
О так. О ні.
Я забула додати магію.
Так. Я просто заварила смачний чай.
Але це можна виправити. Я зараз. Відпочивай. Не рухайся.
«Лікувальний суп». Ні. «Лікувальний суп у Зефірному Піку»?
Нуль. «Ідеальний рецепт чарівного супу принцеси Піп,
коли Піп хвора».
Санні? На плиті щось дивно пахне.
Мій пробний суп!
Я скуштую.
Ой, складу інші плани на обід.
Ні, це не для нас.
Я готую суп твоєї мами для Піп. Мушу її запитати…
-Може, не треба. -Чому ні?
-Мама готувала його, коли ми хворіли. -І що?
Якщо дізнається, що Піп хворіє, примчить сюди.
Не гарячкуй, га?
Он як? Удаватиму спокій.
Я ж можу вдати спокій.
Але, може, спершу розберися з цим.
Ні, маєш рацію.
Що це за луна? Це так звучить
Хмара грозова
Бах! Повір у…
Агов! Ти маєш відпочивати. І голосові зв'язки теж.
Ні! Тільки не найкращого друга! Віддай!
Жодних таємних співів. Жодного кліп-цоку та стрімів.
Віддам пізніше. Відпочинь трохи. Жахіття.
Вітаю, королево Гейвен! Тобто Ваша Величносте!
Санні, я тебе прошу. Зви мене Ваша Величносте королево Гейвен.
З чим ти завітала? Мої дівчатка тут?
Удавати спокій.
Що ж, у Зіп якесь дослідження, а Піп просто захворіла
скейтбордингом! Шаленіє від нього. Захворіла в позитивному значенні.
Це тішить.
Перейду до суті. Я зареєструвалася
на кулінарний конкурс.
І маю принести високі смаки Зефірного Піка в Мустангову Бухту.
Це буде вершина вишуканості! Розумієте?
Як же прекрасно!
Твоя правда. Нашій кухні немає рівних.
З радістю допоможу.
Добре, Гіче. Що ти придумав тепер?
Мої неймовірно талановиті звірята підготували для тебе виставу.
Історія починається в лісовій хащі тут, у Мустанговій Бухті.
Послухайте! Чи не сову плямисту уздріли мої очі?
І між плямистими совами та лемурами вже ніколи не було війни!
Це було так чудово!
Питання. Крилатий ховрах навчився літати, бо це вміння жевріло в ньому,
чи тому, що фея виконала його бажання? Неясно. Схоже на чернетку.
Він каже… Знаєш? Я не переказуватиму.
Може, у вас є рецепт якогось особливого супу, що б вилікував…
Тобто вразив суддів?
Чи є в мене? Є!
Крем із зефіру, яєчний бісквіт
і весільний суп пегасів. Мій улюблений.
Не зовсім те, що я шукаю.
Але все це звучить прекрасно.
Гаразд!
Піпероні моя, думаю, цього разу мені вдалося.
Магічна чайна настоянка,
аби вилікувати тебе й вернути максимальний блиск!
Я скуштую. Попередня була дуже смачна.
Нотки кориці, імбиру та
цукрової вати?
Ти помітила!
Тримай. До дна!
Знов смакота. Чекай, чому я так звучу? Я — це ти, Іззі!
Я не ти, але в мене твій голос! Ні!
Що? Дай спробую.
Смачно!
Це щось нове. Мабуть, корінь бамбла.
Як твій голос тепер?
Не змінився.
Бий тебе копито! Але я ще не здаюся.
Магічна чайна настоянка — це не вигадка. Я зараз повернуся.
Диви, хто тебе навідав.
Місті? Я не бачила тебе ще з балу-гривараду!
Я була зайнята. Однак я побачила стрім, і захотілося провідати тебе.
-Ти така мила. -Так, мила.
Пора говорити по часнику.
Я не знаю часникової мови. Попроси Гіча!
«Говорити по часнику» означає чесно, по суті.
Я хочу показати тобі своє розслідування проти злої поні, що хоче вкрасти магію!
Гаразд.
Ти про плітки й побрехеньки за чаюванням?
-Чай ще не готовий. -Про факти.
Супер, гайда.
Або можемо натомість пограти в якусь гру!
Ні, моя ідея краща.
Після годин копання в купі всього,
зокрема й у книзі, яку допомогла знайти Місті,
я виявила, що ця зла поні — точно алікорн!
Вона чигає ще з часів Сутінкової Іскри!
А, може, навіть набагато раніше!
Бомбезна теорія! Продовжуй!
Яблучне, томатне чи бісквітне печиво. Це непопулярно.
Ваша Величносте, скажу прямо. Який суп ви готували для Піп?
Вона так захоплено його розхвалювала.
Суп хворого? На дні, коли вона хворіла? А що? Вона хвора? Моя дитино!
Ні! Це я хвора.
Ой! Бідолашна. Але, заради Пушка, не передай зарази мені.
У мене ще є поїздки й зустрічі. Ще завітаю до Альфа.
Забула головне. У книзі пише, що алікорни можуть використовувати й чужу магію.
Не тямлю цієї часникової бесіди.
Якщо в алікорнів уже є магія єдинорогів, пегасів і земних поні,
то яка ще є інша магія?
Магія драконів…
Мабуть, я підчепила те ж, що й ти.
Хай там як, я прийшла вручити тобі подаруночок.
Щітку для гриви. У поні їх не може бути забагато!
Хіба ні?
Ти така уважна до мене! Щиро дякую!
Місті, розкажи історію, яку ти розповіла на вечірці єдинорогів.
Звісно, от тільки… Мені треба спершу випити води.
Яка муха її в гриву вкусила?
Пам'ятаєш, як у моїй застряло карамельне яблуко?
У моїй. Ти поклала його туди. Мама годину витягала.
Точно!
Класика.
Тобто вибач.
То можете поділитися тим рецептом чи…
Дорогенька, ну ти й наполеглива.
Добре! Можеш не тиснути! Визнаю!
Цей суп не домашній!
Він із візочка «Ківш із супом»!
Номер 12, і попроси моркви.
Я все життя видавала його дівчаткам за свій.
Мені соромно! Я хороша мати, але жахлива кухарка.
Я не суджу вас. Він у будь-якому разі смачний.
Візьми королівський посуд для автентичності.
Я завжди подавала його в ньому. Щасти й одужуй.
А де цей візочок «Ківш із супом»?
Тобі не полегшає, якщо не будеш…
Не кажи «відпочивати». Прошу.
Прошу, не говори про відпочинок! Мені набридло відпочивати.
Я годинами відпочиваю. Годі!
Мені погано, але від бездіяльності ще гірше!
Вибач! Я просто… Не зважай. Я піду.
Мені так допекло, що мене обходять, як пацієнтку.
Річ не в тобі. Пробач.
Пусте. Я звільню твій простір.
Привіт, Піпусю!
Іззі, знаю, ти дуже стараєшся, однак…
Просто скуштуй, дурненька. Тепер усе правильно.
Я в захваті! Що це таке?
Ромашковий чай. Я кинула шукати ліки й просто зготувала тобі щось приємне.
Саме це мені й потрібно.
Дякую, Іззі, ти найкраща! Він не зіпсує мені голос?
Це на 100% квіти ромашки, мед та вода.
І любов.
Така магія мені подобається.
Номер 12. І додайте моркви!
Вибач, якраз закінчився.
Ні! Бідолашна Піп ніколи не одужає!
Це для принцеси? Чому ж ти не кажеш?
Довари номер 12 і додай моркви для принцеси!
Для принцеси? Біжу!
Не змушуй її високість чекати!
Насамперед вибач, що сварилася на тебе весь день.
Просто переживаю про тебе.
Я знаю. Вибач, що я нині була вередливим лошатком.
Просто я чманію від того, що сиджу в чотирьох стінах.
То дозволь здивувати тебе п'ятою стіною.
Зійшлися всі мої теорії! Алікорни, магія драконів, відзнаки…
Суперово! Крутяк.
Погано, що мусимо зупинити цю злу алікорниху, але ти молодець.
Що скажеш, Місті?
Ох, хоч би вона не захворіла.
Тобто «вони знають»? Хто такі «вони» та що вони знають?
Зіп та Піп, вони знають усе!
Не все, але багато. Вони знають, хто ти. Ну, майже.
Майже? Вони ніколи не чули про мене? Велику та могутню Опалін?
Чого цих поні вчать на уроках історії?
Дурниць? Нісенітниць?
-Ну? -Ой, вибач.
Не знаю. Я думала, це питання, на яке не треба відповідати.
Отакої…
Овва… Це було круто.
Гіче, дуже дякую, що ти намагаєшся розважати мене,
та мені потрібно когось, з ким можна просто потусити. Давай?
Господи. Хух. Дякую. Так!
Визнаю, у нас уже закінчувалися ідеї для показу.
Це зайняло весь день.
Піп, мені вдалося! Ось твій магічний суп.
Санні, це так мило!
Але в ньому немає нічого магічного.
-Немає? -Він особливий, бо мама докладала зусиль,
аби його дістати.
А ще вперто наполягала, що він домашній.
Ти знала?
Але цей суп — топ! Завжди покращував мені настрій.
Це наймиліше! Ти супер.
Гей! Я сказала, що це важливо, але він ще й смачнющий. Дай, будь ласка.
Спасибі.
То що я повинна зробити?
А ти що думаєш? Ця дівка-детективка надто розумна.
-Мусимо діяти. -Тобто я, так? Я мушу діяти?
Так! Ми підемо на все, щоб зібрати весь драконожар.
Пора.
Зловісний сміху, починайся.
Агов, поні! Слухайте.
Піп-арміє, ось ваша Піп! Привітайте моїх гостей «Електрік Блу»!
-Вона одужала! -Бачиш? Треба було лиш відпочинку.
-Трохи чаю. -Смачненького супу.
І гарно потусити.
Так! Вибачте, якщо я була складною пацієнткою.
Ви всі так тяжко працювали, щоб розважити мене, навіть вилікували,
але мені лиш треба було знати, що я важлива своїм друзям.
Якби я це знала, то б так не старалася!
Ми раді, що ти в нормі.
Біжи в «Мелодогриву» на стрім з «Електрік Блу»!
-Ти спізнюєшся. -Знаєте що? Я хочу зробити це тут, з вами.
-Це ж завдяки вам я вже можу стрімити. -З цим ми допоможемо.
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба