Ahoj.
Hej, počkej!
Ty jo!
Odkud se to vzalo?
Teda!
Co?
Co to bylo? Připadalo mi to tak skutečné.
Jako by se to už stalo. Nebo stane.
To je novinka.
Něco se děje. Musím to říct přátelům.
Hej, tak ukaž svoji zář.
Tak ukaž mi, co máš.
My svá znamínka chcem sdílet,
teď je ta pravá chvíle.
Tak odevzdej se svojí velké síle.
Hej!
Každý poník chce tu být, jestli chceš svou cestou jít,
musíš najít svůj slib a žár.
Kopýtko dej na srdce,
honem dej se do práce.
Teď spojíme síly
napořád.
MY LITTLE PONY UKAŽ SE
RODINNÝ STROM, 1. ČÁST
Jsme v nebezpečí.
Opaline?
- Tak jsem to nemyslela. - Je tu?
- Ne, chci říct… - Rychle, ale nepanikařte.
Dobře, útočí na nás, ale nebojte se.
Co? Nemáme panikařit. Zpěv mě uklidňuje.
Poslouchejte mě.
Já, Izzy Moonbow z Uzdového hvozdu,
vyzývám krystaly jednoty, aby ochránily tento maják a nás.
Poslouchejte! Vysvětlím vám to.
Nejsme v nebezpečí teď.
Ale brzy bychom mohli být.
- Cože? - Ne!
- Jak to? - Od začátku. Co se děje?
Měla jsem děsivý, skutečný sen.
Byla v něm vysoká stvůra…
Máš takové sny často?
Vlastně dost často.
Jsem vyčerpaná!
- Co asi znamenají? - Miluju vykládání snů.
Víte, že všichni poníci ve vašich snech jste vy?
Takže já jsem stepující tuba barvy?
- Královna raků poustevníčků? - Ano.
Nebo to třeba nebyl sen. Možná to bylo vidění.
- O budoucnosti? - Přesně.
Opaline se nezastaví, dokud nezíská moc celé Equestrie, ne?
A je celkem vysoká.
Takže to musela být ona!
Nevím. Moc jsem ji neviděla. Byl to jen velký stín.
Takže možná nová hrozba? Popiš mi to.
A do detailů, můžou být důležité.
Už si to nepamatuju.
Ale mělo se stát něco strašného.
Soustřeď se.
Když to nerozluštíme, možná přijdeme o vodítko.
Netlač na ni. Už si zažila dost.
Možná se ti to zdá, protože spíš v jejím doupěti.
Jo! Nemusíš už si hrát na dvojitého agenta, Misty.
Ne. Musím zjistit, jak Opaline porazit.
Nevím, co bych dělala, kdyby se stalo něco vám a Sparkymu.
Pomůžu ti tu záhadu rozlousknout.
My taky. Nadechni se a přemýšlej. Cos viděla?
Byl tam krásný, velký strom.
Podobný tomu, co jste mi zasadili.
Ale tenhle byl v lese a měl dveře.
Strom přání v Uzdovém hvozdu! Nemá dveře, ale nebyl to on?
Já nevím.
Asi jsem tam nikdy nebyla.
Jen jsem to během naší přespávačky předstírala.
Promiň, Izzy, já…
Jednorožec, co nikdy nebyl v Uzdovém hvozdu?
Na co čekáme? Musíme tě tam vzít! Hned!
Vždycky jsem chtěla vidět, kde jednorožci žijí.
Ukážu ti krystalovou čajovnu, náměstí i svůj dům.
A možná to Misty pomůže, aby si vzpomněla ještě na něco.
- Jo, to taky. - Ach ne.
No tak. Pořád si nechceš hrát?
Co to se Sparkym je? Pořád je unavený.
Myslel jsem, že nabere síly, ale co ho Opaline vysála, pořád spí.
Bojím se o něj.
Uzdohvozdský les má mnoho léčivých účinků, hlavně Strom přání.
Neříkám, že v Uzdovém hvozdu je všechno, ale je tam všechno!
- Zkusíme to. - Do kouzelného vozu!
Mluví k vám pilot, Zipp Storm.
Cestou do Uzdového hvozdu nás čeká jasná obloha a hladký let.
Díky měsícům!
Už mluvíš jako jednorožec. Hned budeš ve Hvozdu jako doma!
Když bude čas, nasbírám exotické bobule na smoothie!
Možná mi poradí Abeceďák.
- Abe-co? - Dobře se dívejte, Pipskvíci!
Protože teď mě nějakou dobu neuvidíte.
Dnes se odpojím a budu trénovat mega-pega-všímavost.
Budu hledat suroviny pro nové, přírodní produkty pro kopýtka a hřívu.
Sledujte a dozvíte se víc. Ale dnes ne.
Odložte mobily a běžte ven. Jako já!
Pip pip. Pá pá!
Snad tam vážně bude něco léčivého. Zkusím cokoli, aby Sparkymu bylo líp.
Určitě pro něj nějaký lék najdeme.
A rozluštíme to vidění.
Začínáme klesat.
Vítej v Uzdovém hvozdu, Misty.
To je taková nádhera.
Vítej u mě doma.
Vila Izzy! Stromek, sladký stromek.
To je celé tvoje?
Nepatří mi to, je to obytná část lesa.
Jako bych se o ni měla starat, aby byla co nejkrásnější.
- Chápeš? - Asi jo.
A teď je to tady i tvoje. Celý Uzdový hvozd.
Ty jo!
Vybudovali to jednorožci?
Na to vsaď krystaly!
Úplně všechny.
Tak co, Misty, vzpomněla sis na něco?
Vlastně ano.
Fakt? Další vidění?
Ne, promiň.
Ale nikdy jsem neviděla tak krásné malby poníků,
co vypadají jako já.
Nebo viděla?
Dej jí čas.
Nevím, kolik času máme.
Tyhle makronky jsou zdejší delikatesa, jsou z jedlých květinek.
Rozkošné!
Pardon. Mega-pega-všímavost.
No ne! Když netočím, můžu fakt ochutnat.
Ten dráček se chce nosit. Rozkošné!
To je.
Ale neobvyklé, většinou srší energií.
To je neskutečné!
A zvláštně povědomé.
Chuť může odblokovat mozek.
Napadá tě při těch dobrotách něco?
Napadá mě, že jich chci víc!
Krystaly v tobě něco zažehnou.
Máš pravdu!
Jsou stejné jako ty ve snu.
Tumáš, Sparky, podrž ten blahokřemen.
Skvělý nápad! Ten dodává pozitivní energii.
A pomáhá vidět vše jasně.
Jasně…
Tumáš. Zkus ho.
Je na dotyk… příjemný?
- A? - A je… moc hezký.
Nic ti tu nevyvolává vzpomínky.
Netlač na ni.
Jen nám dochází čas.
- Misty! - Co?
Misty!
Jsi v pořádku?
Hele, její znamínko krásy!
Zabralo to. Další vidění, že?
Asi to nebylo vidění.
Byla to spíš… vzpomínka.
Vzpomínka?
Takže jsi možná z Uzdového hvozdu?
Nevím. Mám to zamlžené. Nevzpomínám si.
Jsme na správné cestě. Cos viděla?
Byla jsem klisnička na tom hřišti.
Tam jsem si hrála taky!
- S kým? - Ráda bych věděla, ale…
Musíš si vzpomínat na dobu před Opaline.
Zamysli se.
Už nechci.
To nevadí, Misty.
Nemusíš zjistit všechno hned.
Určitě si časem vzpomeneš.
Že jo, Zipp?
Jasně.
To nic. Omlouvám se.
Co je tohle?
To je Abeceďákova čajovna.
Určitě ho potkáš.
Ale nejdřív musíme ke Stromu přání, jestli je to ten ze sna.
A najít Sparkymu něco silnějšího než blahokřemen.
Abeceďáku, měl bys zvážit otevření druhé čajovny ve Větrných vrších.
Pegasové by z toho šíleli.
- Myslíš? - A viděla bych tě častěji.
S těmi královskými povinnostmi se sem nedostanu moc často.
To by bylo hezké. Ale já bych Hvozd neopustil.
Proč ne?
Musím tu být, kdyby…
- Kdyby co,? - Kdyby náhodou něco.
Provozovat čajovnu je náročné.
Co si dáš? Jako obvykle?
S ovesným mlékem?
Mělas pravdu, Izzy! Je to ten strom.
Moment.
Dovedl mě sem zajdorožec, ale byly tu zářící dveře.
Kde jsou?
Rozdělíme se, hledejte ty dveře!
To je zvláštní. Ale super!
Tady nejsou!
Tady taky ne!
Haló? Je tu nějaký poník?
Misty!
Jsem tady!
Misty, vrať se!
Proč mě neslyší?
- Kde jsi, Misty? - Tady!
Pomoc!
Misty! Co se stalo?
Klid, už jsi v bezpečí.
Už se mi vybavuje víc. Vážně jsem tu jako malá žila.
Ale jednou jsem šla sbírat třpytivé krystaly a ztratila se v lese.
Když jsem se chtěla vrátit, Uzdový hvozd byl pryč.
Prostě… zmizel.
Misty, tvé znamínko krásy se rozzářilo.
Dělá něco s tím stromem. Podívej!
Máš sílu proměnit Strom přání?
Buď v přítomnosti, Pipp. Nepotřebuju to natáčet.
Je lepší to vnímat.
Ty jo!
Natočil to někdo?
To jsem udělala já?
Páni!
Asi jo.
Co je to za zvuk?
To ten strom vibruje?
Ne.
Zní to jako…
Ne, to není možné.
- Myslela jsem, že nejsou skutečné. - Kdo?
Větrné víly!
No teda!
Táta mi o větrných vílách vyprávěl před spaním.
Počkat.
Není to jen obsah, je to skutečnost.
Prožívej to, Pipp.
Těší mě. Jsem Princezna Pipp Petals z Větrných vrchů.
A vy musíte být…
Malý nezbedný poník ze stromu?
Co jsou u obroku větrné víly? A jsou nebezpečné?
Cože? Jasně, že ne.
Rády nás vidí.
Prý jiné poníky už dlouho neviděly.
Umíš jejich jazyk?
Mluví jako my, ale rychle, takže je těžké jim rozumět.
S tím pomůžu.
Co jste říkaly?
Teď to jen zpomalíme.
Neviděly jsme nové přátelé stovky měsíců! Máme pro vás dárek.
Pojďte za námi. Noční trh čeká.
Noční trh? Co to je, Izzy?
Netuším!
Je tu něco, co neznám?
To musím vidět.
Teda!
Jů!
Teda!
Jak to udělaly?
Jako by to bylo nekonečné!
Nemůžu uvěřit, že tohle všechno je ve Stromě přání.
V těchto stájích jsou magické věci a tajemství,
které byly pro poníctvo ztracené po generace.
- Fakt? - Slyšíš?
Určitě tu mají něco, co ti pomůže.
A co mně odhalí mou minulost.
Tak to pojďme zjistit.
Chápu, jestli nejsi připravený povědět mi o svém životě vše.
Ale jako by ses vyhýbal mým otázkám.
Větrné víly?
Neodbíhej od tématu.
To je nesmysl, neexistují…
Panečku!
Klid Obláčku, jsou to… poníci.
Vítejte v mé čajovně.
Daly byste si čaj?
Proč ne. Jak chcete.
Asi se nám snaží něco sdělit.
Tohle se nevidí každý den. Vlastně nikdy.
Tak jo, poníci, zavírám dřív. Zjistíme, co se děje.
Nemůžu použít mobil a zjistit, co by se mi hodilo.
Takže dám na instinkt.
Jak to uděláš?
Jako pegasové přede mnou.
Pomocí hmatu a čichu.
Světlice, to by šlo.
Tohle ne.
Cítím hrozny, jasmínu a třpytkovou esenci?
To chci. Kolik?
Za telefon to nevyměním.
Možná už vnímám přítomnost lépe,
ale tohle je moc.
Ta látka bude dokonalá pro nové závěsy.
Děkuji, jednorožčí předkové,
že jste nás zavedli do tajné studnice pokladů.
Ten olej se v Equestrii prý používá k obnovení energie už od nepaměti.
Možná zabere i na draky. Co, Sparky?
Připomíná mi to něco, co míval táta.
Kéž by mě teď viděl,
jak zkoumám předměty považované za ztracené.
Byl by hrdý. Nebo by ti záviděl.
A co ty, Misty?
Už tě napadlo něco… Misty?
Ne!
Co jsi viděla?
Byla jsem nakupovat na podobném místě.
Bylo to v Uzdovém hvozdu. Všude byli jednorožci.
Nevím, s kým jsem byla.
Co ti tady asi vyvolalo tu vzpomínku?
Obláčku?
Kde ses tu vzal? Asi je tu i máma.
Hned se vrátím!
Miláčku, nevěděla jsem, že tu jsi.
To je milé. Je to vážně pozoruhodné místo.
Nikdy v životě jsem nic podobného neviděla.
Takže když uhádnu, jaké bylinky jsi použila,
dáš mi celý sáček?
Platí. Po třech doušcích poznám jakoukoli čajovou směs.
Jak to jde s mega-pega-všímavostí, ségra?
Skvěle!
Cítím se tak volná. To ale neplatí pro víly.
Nikdy jsme neviděly takovou magii.
Když jsem jim ho vzala, rozbrečely se.
Asi začínají být závislé.
Tady! To ovoce vypadá jako z jiného světa.
Nebo spíš jako „zevnitř tohohle stromu“?
Protože uvnitř stromu… Tak jo.
Jasně, počkám tady.
Cože? Já?
Počkej!
Klíč? Nerozumím tomu.
K čemu je?
„Začarovaný klíč tě vezme tam, kam nejvíc chceš.“
Na jedno použití?
Proč je mi povědomý?
Je od dveří v mé vzpomínce.
Jak jsi to věděla? Kam jsi zmizela? Haló?
Sunny? Počkat, ne!
Abíku! Tvé znamínko krásy!
Podívejme. To je asi tím magickým čajem.
Nebo nadšením z nové výzvy.
Sedlo dolů.
Tak lahodný oolong jsem nepil už hodně dlouho.
To je zvláštní. Tohle se celý den děje i naší kamarádce.
Izzy?
Ne, nové kamarádce.
Tu neznáš, protože žila…
To je fuk, bylo by to na dlouho.
Tady jsou. Představím vás.
Kde je Misty?
Byly jsme u ovoce. Myslela jsem, že šla za tebou.
Musíme ji najít.
- Kde jsi? - Vrať se!
- Misty? - Vrať se!
Kam šla?
Je pryč.
Překlad titulků: Beata Krenželoková