ליל הסיוט מתחיל רשמית… היום!
כלומר, הלילה!
יש!
זה הלילה הכי מפחיד בשנה,
ודאגתי שהחגיגה הלילה תהיה הכי מלהיבה אי פעם!
פיפ עזרה עם לוח ההשראה
ויש לנו משהו לכל פוני. ממתק או ברדק. תחרות תחפושות.
ממתק או ברדק בתחרות תחפושות. רגע, זו שגיאה. איפה הייתי?
כן! מקשות דלועים. והדבר האהוב עליי,
המשחק השנתי שלנו, "חפשו את דלעת הזהב".
קדימה, היצ'. אתה מאבד אותם.
ציינתי שהמנצח יזכה בפרס סודי ענקי?
אני רוצה פרס! -נהדר! יופי. זה מה שרציתי לשמוע.
פרס ענקי? אני רוצה אותו.
מה הוא, לדעתך? תיבת ממתקים?
דלעת מצופה זהב?
רוקי, זו בעיקרון דלעת הזהב.
תיבת ממתקים מצופים זהב!
נתערב שאמצא אותה קודם. -לא אם אתחיל קודם.
רגע! לא פייר.
טוב, כל הפונים! תיהנו, תיזהרו
ותזכרו להיות בכל פעילות שארגנתי!
למה? גם על זה יש פרס?
כן. והפרס הוא כיף חיים.
לא משנה. האספה הסתיימה.
אוי, ספארקי! שכחתי להחביא את דלעת הזהב!
"היי! רק תנו לזה לזהור
"אז בואו ונזרח
"נשאיר חותם ביחד
"נרכב עכשיו בלי פחד
"ונתקדם כך צעד אחר צעד
"היי! לכל פוני בעולם
"יש ניצוץ כל כך מושלם
"כי הקסם בתוך ליבכם
"להשאיר את החותם
"בלבבות פה של כולם
"פונים, קדימה, זה תורכם!"
הפוני הקטן שלי: סימנים של קסם
- סיוט ברחוב מיין -
אז למה תתחפשו בליל הסיוט?
אני אתחיל! אני אתחפש למכשפה מפחידה, לא למכשפה חמודה.
אימא לא מרשה לנו להפחיד באמת בבית, אז אני מפצה על זה.
ואני אהיה פוני-ערפדה. מהסוג המגניב.
ואני אהיה קוסמת.
סתם קוסמת רגילה.
דלועים אדירים!
לזה אני אתחפש. לדלועים האהובות עליי.
כי הן כאלה חמודות שקשה לבחור אחת.
והיצ', תפסיק להתגנב ותגיד למה תתחפש.
אני אהיה פיראט עם התוכי הנאמן שלי, ספארקי.
אתה התוכי הכי חמוד אי פעם!
אתה לגמרי תוכי. -אתה כזה חמוד!
אתה מחקה תוכי מעולה. כל הכבוד, חמוד.
לא נשאר הרבה זמן להתכונן.
בואו נהיה מפחידים!
היי. לאן נעלמו הדלועים שלי?
אז מה מסורת ליל הסיוט האהובה עליכן?
אני אתחיל. אימא תמיד אומרת, "נסיכות הן אציליות, לא מפחידות",
אבל התאמנתי על הפחדות מאז שבאתי לפה.
וואו, ממש הבהלת אותי.
זה מה שכיף בהפחדות.
צורחים בטירוף ואז צוחקים בטירוף. אני מתה על זה!
רגע, אז אתם הפונים אוהבים לפחד?
ברור.
זה כל הקטע בחג הזה.
ולכן אני מארגנת את בית הרוחות הכי מושקע שיש מהחלומות שלי!
כלומר, מהסיוטים שלי!
אני אהפוך את בית הזוהר הגבישי לבית הזוועה הגבישי.
שם מוצלח. -תודה, עבדתי עליו כל השבוע.
רעיון מעולה, פיפ. איך נוכל לעזור?
לקלף ענבים בקערה ולומר שאלה עיניים?
מה עוד יכול להיות בבית זוועה?
בעיקרון, כל דבר מפחיד שעולה בדעתך.
אבל בסגנון משלך.
כן. אני תמיד אוהבת לתלות את הנורות הכי מטורללות ומשונות בשכונה.
אני בטח אבנה את מבוך השדים הקשה שלי.
ואני חייבת לפתוח שולחן עם מאכלי ליל סיוט מיוחדים!
כן! אני לגמרי בעד!
בתור פוני אדמה, יש לי יתרון בתחרות.
אני משתתפת בה מאז שהייתי סייחה.
ובתור פוני חדש, לי יש יתרון.
אני אחפש במקומות שלא יעלו בדעתך בכלל.
אבל יעלו בדעתי מקומות שלא יעלו בדעתך…
נתראה בקו הגמר! כשתברכי אותי על הזכייה.
היי, לא פייר!
מה?
אני עוד אמצא את דלעת הזהב.
לא אם אמצא לפנייך.
תיהנו מהעלים שלכם לעת עתה, פונים מטופשים, כי…
רגע. למה הם נהנים מעלים?
זו איזו חגיגת גינון מוזרה?
מיסטי עיצבה פה שוב?
אם הדלועים המטופשות שלהם יכולות לעבור משם לכאן,
אולי סוף סוף גיליתי מעבר למרטיים ביי.
מעבר שטוויילייט לא לקחה בחשבון.
המטבח מוכן למעדני ליל סיוט? יש.
הרחבה הפכה למבוך צללים?
מהממ-בוך.
דלת המרתף הפכה ל…
זה נשאר באותו מצב, אבל זה היה די מפחיד גם קודם,
אז גם זה בוצע!
קבלי את הרחפוני מהקברוני.
כי הוא כמו רוח רפאים. הבנת?
מדליק. מצחיק. שהסדין יחזיק.
אה, הצילו?
זו תהיה תצוגת הנורות הכי מדהימה שאי פעם יראו באקווסטריה.
בעיקר מפני שלא יוכלו לראות יותר אחרי זה.
בכל זאת, כל הכבוד.
תצמידו את הקליפה לתירס! הנה היא.
הפעילות האהובה עליכם בליל הסיוט ו… בלי תור בכלל.
והנה זה. ההרשמה לתחרות התחפושות,
ויש בה לא אחת ולא שתיים אלא 12 תת-קטגוריות שונות.
כל הכללים מופיעים בעלון השימושי הזה.
וגם לפעילות הזו אין תור?
קדימה, פונים.
את ליל הסיוט חייבים לחוות עד הסוף. תכננו את הלילה שלכם מראש.
וואו! הפכת נהדר את המטבח למעבדה של מדען מטורף, סאני.
אה. למען האמת, ככה הוא פשוט נראה כשאני מבשלת.
נראה שאת צריכה עזרה.
לא, אני כבר אשפית בזה.
אבל אולי עוד זוג פרסות לא יזיק.
אז מהם בעצם המעדנים של ליל הסיוט?
רק כמה דברים.
תפוחים למשחק ובקרמל ולשייק,
תפוחים ללהטוט ולגילוף ולציורים מפחידים,
תפוחים לדונאטס, למאפי קינמון ולעוגות קרם
ומים בטעם תפוח שהם סתם מים עם רסק תפוחים.
אז טכנית זה בעצם מיץ.
וואו. אלה הרבה תפוחים.
המעדנים האלה היו המסורת שהכי אהבתי בליל הסיוט כשהייתי סייחה,
ואני רוצה שהכול בבית הזוועה הלילה יהיה בדיוק כמו שזכרתי.
אז צריך להזדרז.
אני יכולה…
היי, רוצה שאעביר…
שוב תודה על העזרה, מיסטי. לא הייתי מצליחה בלעדייך.
בכיף.
אופלין.
ברור שאת… האליקורן הכי מבריקה ביקום.
וואו!
בדיוק מה שחשבתי.
עץ הביחד חסר התועלת שנטעתי לפני שנים
סוף סוף התחבר לעץ אחר.
ועוד לעץ מושלם.
וזה אומר שגיליתי רשת עצים קסומה.
מה שאומר שדלועים ופונים ואני יכולים לעבור מאחד לשני.
אכלת אותה, טוויילייט ספרקל!
כלומר, אכלת אותה, סאני סטארסקאוט.
אופלין מגיעה העירה.
אפשר להתחיל כבר? אנחנו מתרגשות כל כך!
בית הרוחות הזה חייב להיות מושלם, וכרגע הוא כמעט מושלם.
אבל עדיין צריך עוד קורי עכביש. עוד אורות.
פשוט… עוד!
כולנו נעבוד ביחד ונשלים אותו בעשר דקות גג.
כולם להושיט פרסה! קדימה!
תודה, פונים. רוב תודות.
שלום, מרטיים ביי.
זו אני, אופליין ארקיינה,
ואהפוך את הלילה הזה לסיוט בלתי נשכח!
מדהיר! זה היה ממש מגניב! -אדיר!
תשמיעי שוב את הצחוק! -מה?
והכניסה שלך הייתה נהדרת.
אבל פספסתי את ההתחלה, כשצחקקת.
אז נגיד שלא ראיתי את הפוזה הדרמטית. מההתחלה, טוב?
ותוכלי להזכיר את של אבא שלי תוך כדי?
שמו באטר. הוא ימות על זה!
אתם לא מפחדים? -בטח. אני ממש משקשקת.
תפחדו ממני!
"תפחד ממני, באטר".
רגע, זה המשפט הקליט שלך?
כי אנחנו אוהבים אותו.
תפסיק לצלם אותי.
מעולה! -לא למחוא כפיים!
תתעצבני!
המבוך הושלם.
נשאר רק חלק אחד אחרון…
קורי העכביש המלאכותיים חזקים.
חסר רק פרט קטנטן אחד…
מעדני התפוחים מעולים.
אבל יודעות מה חסר?
לא, פיפ. אין מצב. את…
עמדתי לומר, קצת אגוז מוסקט.
כדאי שזו תהיה הפעם האחרונה.
פיפ, הבהלת אותנו יופי.
לגמרי.
מיסטי, מה יש? למה לא צרחת איתנו?
עטלפים לא מפחידים אותך? -תעדיפי עכבישי ענק?
אל תיפגעי, פיפ. אני פשוט לא נבהלת בקלות.
עד הערב.
את תהיי אתגר ליל הסיוט האישי שלי!
בסוף הערב, את כבר תצרחי ותצחקי
ותיהני מכל הכיף המפחיד!
התחלנו, פונים!
נו, תראו מי פה. רוקי.
אם זה שמך האמיתי.
נו, תראו מי פה. ג'אז.
נראה שאת לא כזו מעולה בחיפוש דלעת הזהב.
ואולי אני פשוט לא רוצה לחשוף את כל הסודות שלי.
את בטח יודעת משהו, כי סרקתי כל גינה והפכתי כל דלעת.
גם אני!
רגע. אם את חיפשת בכל מקום ואני בכל השאר,
אז איפה היא?
אלא אם כן הפרס הגדול של היצ' היה בעצם הזמן שבילינו עם חברינו הטובים.
לא. זה מגוחך! -נכון?
אני אמצא את דלעת הזהב. -אני קודם!
למה אף פוני לא מפחד ממני?
ומה התלבושות האלה? האפנה באקווסטריה ממש הידרדרה.
תחפושת מדהימה! את ממש מפחידה.
כן. והכנפיים והקרן ממש נראות אמיתיות.
אפשר?
אם תתקרב עוד צעד, אעיף אותך לירח!
גדול! -נהדר!
מה, באמת? -אהבתי!
ברצינות, למי התחפשת? לירח סיוט?
אני הסיוט הנוראי החדש שלכם.
זה היה פשוט מעולה!
תופיעי ביום ההולדת של סבתא שלי? היא תשתגע.
אני כבר אתן לכם סיבה לצרוח.
אופס. מצטערת.
וואו, תראו אותך. התחפושת שלך מהממת.
ושלי? לא קיימת.
היא אצל החברה שלי וינדי. לכן מיהרתי. סלחי לי.
לא. סלחי לי.
הצלחתי!
אבל ייקח לי לילה שלם לעשות כך לכולם אחד-אחד.
אולי כדאי להתארגן מחדש ולרקום מזימה חדשה.
משימתי כאן עוד לא הושלמה כלל.
אז צריך עוד נורות משמאל או שחוסר הסימטריות יפחיד יותר?
ואולי אני אשים את כל הנורות משמאל וכלום מימין. או שבעצם…
ברוך הבא, כל פוני קטן,
לבית זוועה כזה מפחיד שחבל על הזמן.
לא! למה שמתי פה…
רוח רפאים אמיתית והיא מתקלקלת כל הזמן, אז זה מפחיד!
אז כל הפונים נהנים מסעודת "תפוחי העץ המפלצתיים" המסורתית?
תפוחי עץ, שמכונים גם תפוחים,
והם נאכלים כרגע בדרך הלא נכונה.
פיפ? לא הבטחת להדריך בבית את הפונים כדי שלא יהיה בלגן?
זה לא היה ככה בכלל כשהייתי סייחה.
פיפ!
פיפ?
מעניין איזו משימה מעסיקה אותה עכשיו?
אני אבהיל אותה.
ההמשך.
ארבע, שלוש, שתיים…
רגע, מיסטי! נתקעו לי הפרסות. תחזרי ואני אנסה שוב!
אני… עוד… אפחיד… אותך.
זהירות!
זה לא עובד.
זהו זה! בית הזוועה סגור.
למה הכול מתפקשש? הרגע פתחנו.
סאני, מה קרה? -הכול היה מבולגן!
סליחה. הנה עוד דונאט תפוח מתובל לדרך.
מה נסגר? -זה פשוט לא היה ליל הסיוט.
אבל עבדתי כל היום על הרחפוני שלי.
ואני התלבטתי כל אחה"צ לגבי הנורות המיוחדות שאתלה.
והכנו אוכל נהדר, סאני.
טוב, את הכנת. את רובו. טוב, את כולו.
עזרתי כי לא הפרעתי, אבל עשינו את זה בדרך המסורתית.
כולכן צודקות, אבל כנראה קיוויתי שהחגיגות הערב יהיו ממש כמו פעם.
במה טעינו? -לא יודעת, אבל טעינו איכשהו.
זה היה אסון מוחלט.
רגע אחד.
גם אם זה היה מבולגן, זה לא היה אסון מוחלט, לדעתי.
אבל אולי ניסיתי רק להפחיד את מיסטי וליצור בית זוועה מושלם ולא שמתי לב.
ואני לא ראיתי כלום חוץ מהנורות שלי.
טוב, גם שאר הפונים.
בסדר, התעסקתי יותר מדי במכשירים שלי.
אתן… כבר סיימתן עם בית הזוועה?
פספסתי?
לא, נראה לי שאני פספסתי. פספסתי את כל העניין. אני יזמתי את כל זה!
ושאיפה גדולה כל כך לשלמות היא מתכון לאסון.
מי כמוני יודע.
רציתי כל כך שזה יהיה ליל הסיוט הכי מפחיד במרטיים ביי
ששכחתי לחשוב על מרטיים ביי בכלל.
מה יש לי? הפונים לא צריכים 27 אירועים בשביל לילה מושלם.
כן, לא כל חג חייב להיות מושלם,
או בדיוק כמו שהיה בפעם הקודמת. נכון?
באמת שאלתי. זה לא חייב להיות כמו פעם?
לא, איזי. זה לא חייב להיות ככה.
מצטערת שגם אני חשבתי שכן.
פשוט רציתי לשחזר זיכרונות נעימים.
זה בדיוק כמו יום המשאלות. אהבתי כל כך את הרגעים שחוויתי עם אבא שלי,
ופשוט רציתי לחלוק אותם עם החברים הכי טובים שלי.
אולי תוכלי עדיין…
לחלוק את הזיכרונות שלך, אבל גם… -ליצור חדשים.
נכון שבחגים יש מסורות,
אבל צריך גם ליהנות בהם מכל ההפתעות שהירח מעניק לנו.
ומה יותר מפתיע מליל הסיוט?
הבהלתי אותך! יש!
הבהלתם אותי! הבהלתם אותי הפעם!
בית הזוועה נפתח מחדש באופן רשמי!
מצוין. אבל אצטרך עוד כוח.
הרבה יותר.
ואני יודעת בדיוק איפה אשיג אותו.
ספארקי, נקווה שאתה עוזר ולא משחק.
מה אמרתי הרגע?
וואו.
כל הפונים! בואו הנה!
"אי הקשקשים"?
אלה ארצות הדרקון. המפה תחזיר אותנו לשם.
סוף סוף נזהיר אותם מפני אופלין.
וכדאי שנעשה זאת בקרוב.
לפני שיהיה מאוחר מדי.